I Alpe D’huez finns det en bar som heter Smithy’s Tavern & Bar.
Denna bar har inte bara riktigt god mat och öl (som så många andra ställen i Alpe D’huez)… Här hittar du nämligen även den där kryddiga och starka maten med en orientalisk touch, som du kanske inte hittar på andra ställen.
En annan sak som gör Smithy’s till ett ställe du bara måste besöka i Alpe D’huez är deras mat-events. På söndag är det till exempel ”Curry-Night” och på måndag är det ”Burger-night”. Dessutom är det särskilda menyer med extra bra priser vid dessa events.
Det finns alltså många anledningar att besöka denna bar. Men det jag gick till Smithy’s sist för var för att uppleva "Hotwings Chili Challenge"!
Hotwings – som ser ganska oskyldiga ut här, eller hur?
Om du är en våghals som mig, och har lust och mod att prova chili – så är detta något för dig. Är du däremot lite osäker kan du istället sitta vid sidlinjen och läsa om min upplevelse (och se videon)!
Så går en “Chili challenge” till
Varsågoda – vi får tio minuter på att äta 7 hotwings som ligger på tallriken. “Okej, det låter ju faktiskt inte så farligt” hinner jag tänka. Men så kommer det fram… Du får inte under några som helst omständigheter få i dig någon vätska under utmaningen – och du skall äta med händerna.
Och det stoppar inte där… När du ätit upp skall du nämligen sitta i fem minuter utan servetter eller dryck!
Min upplevelse
Dagen börjar som en helt vanlig tisdag i Alpe D’Huez… Men den blev en allt annat än en vanlig dag när jag och min kollega Mark bestämde oss för att anta chili utmaningen.
Tallriken med hotwings kommer in och jag sätter tänderna i något av den sprödaste och godaste kycklingen jag smakat på länge. Vilken otroligt god blandning av barbecue och chili.
Sakta men säkert smyger sig dock värmen fram i munnen. Det sprider sig bokstavlig talat som en löpeld inne i munnen, och fram till mina läppar som bara skriker efter vatten!
Men jag biter det i mig och äter vidare: ”Sådär ja, det var den första… Så den andra…” Och jag fortsätter, trots att min mun skriker efter hjälp i form av vatten.
Tredje… Fjärde… Jag är mer än halvvägs! Det gav mig lite storhetsvansinne och jag tänkte att jag måste ha nått toppen av hetta. Men jag hade fel. För så åt jag den femte, sjätte och slutligen den sjunde chili hotwing.
Jag klarade det!
Jag kastar det sista kycklingbenet på tallriken och tänker ”JA! – Det är över!” Men ack så fel jag hade, för nu kom den riktiga utmaningen… Väntetiden på fem minuter utan lindring.
Nu vet jag nästan inte vart jag skall ta vägen. Mina läppar bränner och det känns som om det blir värre och värre. Och mitt i det hela lägger jag märke till mina fingrar. De bränner ju lika mycket som allt annat!
Jag tar ett djupt andetag och tänker ”fem minuter är inte så lång tid, jag kan klara fem minuter. Om fem minuter för jag vatten och så blir allting bra igen”.
Det är inte en överdrift när jag säger att det antagligen var de längsta fem minuterna i mitt liv! Mina händer skakar och jag blir lite yr.
Nu kan jag inte sitta still och omedvetet så sätter jag händerna i arbete för att tänka på något annat. Det blir ”hela havet stormar” på bordet och saltkaret byter plats med tallriken och pepparkaret blir placerat framför Mark.
Plötsligt kommer restaurangchefen Emily, som en räddande ängel, med vatten och servetter och säger: ”Grattis, ni klarade det”.
Se videon när jag övervinner chili hotwingstallriken:
Jag tittar på Mark, och han tittar på mig, och från ingenstans börjar vi båda gapskratta och ger varann highfives. Det är över. Vi klarade det.
Den första droppe vatten trodde jag skulle vara fantastisk. Men det var faktiskt ganska obehagligt att dricka. Det var ungefär som när man häller kallt vatten på en uppvärmd stekpanna. Det var som att den ”andra vågen” kom och hela min mun brände till på nytt.
Vatten var inte min lindring som jag trodde. Det var snarare min fiende. Känslan av vattnet mot min brännheta mun var till och med på nivå med att äta hotwingsen!
Jag går istället ut och tar ett djupt andetag av den kyliga alpluften.
Nu märker jag att en liten portion vatten och ett djupt andetag börjar göra susen och jag börjar känna mig bättre. Efter ett tag så försvann min yrsel och likaså den brännande smärtan…
Helt plötsligt mådde jag tip-top!
Det är därför inte sista gången jag antar en chili utmaning! För efter ungefär tio minuter så hade jag en grym känsla i kroppen, som jag inte riktigt kan förklara. Det måste nog bara upplevas på egen hand.
Om du tycker om chili eller mexikansk mat, så kan jag varmt rekommendera deras nachos!
Som en bonus på det hela så är detta en dunderkur att rekommendera om du är lite små förkyld eller har ont i halsen.
När jag väl ”mådde bra igen” så var jag nämligen fullt kurerad, utan förkylning eller ont i varken huvudet eller halsen. Faktum är att det är den bästa kur jag provat!
Nortlander-guide i Alpe d’Huez 2014/15